| לכתיבך, עד שהגעתי לפיסקה האחרונה. יש כנראה איזה רפלקס נפשי שאיננו מאפשר לך לכתוב עד הסוף ללא סילופים. ''רבין שיכור'' - זה איננו מיתוס זו המציאות המרה. רבין סבל ממה שמכונה כאן ''בעית שתיה'' (A drinking problem) - יש לי על כך ידע אישי וכן מידע מאנשים שהיו בפמליה הצמודה שלו הן כרמטכ''ל ואח''כ כראש ממשלה. בשלב מסויים הוא עבר טיפול גמילה שאינני יודע עד כמה הוא היה יעיל. זאת עובדה רפואית והיסטורית גם אם העיתונות קיימה קשר שתיקה לחפות על כך (היה חריג אחד - ''הארץ'' פרסם קריקטורה ללא מלים בתקופה שרבין כהן כשר ביטחון בממשלתו של שמיר. למחרת היום משרד הביטחון ביטל את הזמנות העיתון שהיה נהוג לחלק חינם בבסיסי צה''ל). מאחר ואינני פסיכולוג ולא הייתי שם כשזה ארע, אינני יכול לחוות דעה על הסיבות שהביאו להתמוטטותו של רבין ערב מלחמת ששת הימים - גם זו עובדה היסטורית. מה שאני רק יכול לאמר זה שהסיפור הרשמי - התמוטטות עצבים כתוצאה מ''הרעלת טבק'' נישמע לי מופרך. לא מוכרים לי מקרים דומים בהיסטוריה הרפאוית - יובל, שהוא רופא, יוכל לאשר לנו אם יש בכלל דבר כזה. באשר לאספקת נשק לרשות הפלשתינאית - שוב זאת עובדה היסטורית שממשלת ישראל בראשותו של רבין עשתה את זה (בניגוד לעצות של אנשי ביטחון מובהקים). אתה יכול לטעון כמו בפרשת אלטלינה שרבין ''לא עשה זאת באופן אישי'' אבל כראש הממשלה הוא נושא לפחות ב''אחריות מיניסטריאלית'' לכל מה שנעשה בידי הממשלה גם כשזה נעשה ללא ידיעתו ו/או נגד רצונו. הטעון ש''לרשות הרשות הפלשתינאית היו מקורות אחרים להשגת נשק'', חמרות שהוא נכון כשלעצמו, אינו תופס כי דינה של אספקת נשק בידי ממשלת ישראל אינו כזה של הברחת נשק בלתי חוקית. כל מה שכתבת על פרשת אלטלינה היה מדוייק ובמקום, חבל שקלקלת לקראת הסוף כדי לשרת מיתוס שקרי אחר. |